Марко Ганчев
Симфония за пошлостта
Загадката около гибелта на китовете

chitanka.info

Цветчетата на пошлостта се ронят

за наша най-естествена храна,

каквато е за мидите планктонът,

цъфтящ по океанската вълна.

Щом некадърникът решава

добър работник ли си, лош ли,

какво ще кажеш, друго мож ли?

Едно да пееш ти остава:

че имало е времена по-лоши,

но не и времена по-пошли

във нашата държава.

И колкото да имаш гъста цедка,

и колкото и да си едър кит,

от пошлия планктон в последна сметка

оказва се, че си трагично сит.

Мъжете силни по природа

и постове — да любят рошли,

и да им плащат лев ли, грош ли,

но те да плащат, не народа,

и времената, даже да са лоши,

тогава няма да са пошли

до степен гола вода.

Вода пречистена от мекотели

избликне ли над някой кашалот,

фонтана служи, за да се прицели

с харпуните си китоловен флот.

Добро да сториш на народа

без приближенство с вожд не мож ли,

пък бил добър той вожд ли, лош ли,

не е природа туй, а мода,

и времената, даже и нелоши,

отново си остават пошли

по своята природа.

И китовете търсят смърт, горките,

навън от океана си дълбок.

Поне добре сме с плитчините, ките:

на всяка крачка плитко дал е бог.

Лежи на суша кашалота

и кашалот ли е, галош ли,

и вярно ли е туй, кодош ли,

едно е вярно в анекдота:

че имало е времена по-лоши,

но не и времена по-пошли

в морето на живота.

1987

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.